ОСОБЛИВОСТІ ПОХОДЖЕННЯ І ВИКОРИСТАННЯ КОНЕЙ ДОЗВІЛЬНОГО НАПРЯМКУ В СУБ'ЄКТАХ АМАТОРСЬКОГО КОНЯРСТВА М. ХЕРСОНА І ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ - О.М. Соболь (Подільський вісник: сільське господарство, техніка, економіка)
Метою було вивчення зоотехнічних параметрів, особливостей використання коней в конярських організаціях м Херсона, виявлення особливостей та перспектив розвитку дозвільного конярства, включаючи аматорський кінний спорт. Дослідження показників росту і розвитку проводилося з використанням загальноприйнятих методик. Аналіз спортивної роботоздатності проводився згідно існуючій інструкції з бонітування племінних коней. Інтенсивність використання коней визначали в коне - годинах за загальноприйнятими методиками. Обробка даних проводилася методиками математичної статистики. Згідно досліджень, середнє поголів’я по конярським установам складало 15,4 голови. Найбільш представленою групою коней є спортивні коні, які складають 34,9% поголів'я. Наступна група за чисельністю - робочі коні, які використовуються для надання різноманітних послуг - 31,7% поголів'я. Найбільш поширеними породами в області є українська верхова та західноєвропейські (по 23,8%), наступна - шетлендські поні - 19,0%. Оцінка спортивної роботоздатності, в середньому, склала 4,91 бала. Найвищу оцінку мали коні української верхової породи (5,13 бала), найгіршу оцінку отримали коні чистокровної породи (4,50 бала). Незважаючи на те, що в останні роки кінноспортивні установи області, в основному, комплектувалися кіньми західноєвропейських порід, за показниками спортивної робото здатності (4,83) вони коням менш затребуваних .порід. Основним видом послуг в сфері дозвільного конярства був прокат, який займав 41,7% надання всіх послуг. Основну роль в наданні цього виду послуг відігравали шетлендські поні (46,5%). В умовах Херсонської області саме суб'єкти аматорського конярства грають основну роль у розвитку галузі. Розпорошеність поголів’я в різному породному напрямку утруднює оцінку коней та племінну роботу з ними, але в цілому для області перспективним є .створення племінних репродукторів коней української породи та шетлендский поні. Основними напрямками подальшого удосконалення конепоголів’я області є посилення вимог щодо промірів кобил української верхової породи, приділення більшої уваги оцінці спортивної роботоздатності та підвищення інтенсивності використання коней в сфері дозвільного конярства.