Виконавчий напис нотаріуса у контексті права особи на захист: нотаріат, суд, виконавче провадження - S. Ya. Fursa (Науковий вісник Ужгородського національного університету. Серія Право)
Стаття присвячена аналізу такого способу позасудового захисту як вчинення нотаріусом виконавчого напису. Порівняльний аналіз права на захист у судовому, нотаріальному процесі та виконавчому провадженні надав можливість глибоко зрозуміти правову природу виконавчого напису як нотаріальної дії, яка вчиняється за умов, передбачених в законі та на підставі безспірних доказів. Встановлена відмінність між поняттям “право на позов” та “право на звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису”, але мета суду та нотаріуса єдина - захистити, відповідно, право особи шляхом вирішення спору та/або шляхом констатації правопорушення у безспірному позасудовому порядку. Обгрунтовано, що повноваження нотаріуса при вчиненні виконавчого напису стабільні і він вправі лише констатувати наявність правопорушення з боку боржника або його відсутність на підставі безспірних доказів. У першому випадку він вчинить виконавчий напис, а у другому, якщо у кредитора відсутні безспірні докази невиконання боржником своїх зобов’язань, то нотаріус повинен відмовити у вчиненні нотаріальної дії. Така проста схема сприйняття відмінностей у діяльності суду та нотаріуса надає можливість говорити про певну схожість їх повноважень і, водночас, про істотну різницю між судовою та позасудовою формою захисту, відповідно, спірних та безспірних прав. Проаналізовано судову практику щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Акцент зроблено на тих наслідках, які виникають при розгляді такої справи судом, тобто зупинення виконавчого провадження. Праналізована сутність виконавчого напису та особливість його природи, оскільки він має подвійне значення, з одного боку він розцінюється як нотаріальний акт, з іншого - як виконавчий документ. Проведене дослідження доводять, що виконавчий напис нотаріуса є позасудовим способом захисту прав осіб, але при неправильній регламентації процедури його вчинення у законі він стає механізмом зловживання правами не тільки з боку кредиторів, а й, доволі часто, з боку боржників. Внесені пропозиції з удосконалення відповідного законодавства.