Епітет як творчий елемент ідіостилю Григора Тютюнника. - Турчак О.М. (Вісник університету ім. А. Нобеля. Серія Філологічні науки)
У статті аналізується мова творів Григора Тютюнника. Увагу зосереджено на особливостях функціонування епітетів з погляду їхніх художньо-виражальних можливостей, залежності від контексту та індивідуально-авторського використання. Епітети є важливим показником індивідуального стилю Григора Тютюнника. Вони допомагають зрозуміти створені автором мовні картини світу. У сучасній лінгвістиці вивчення епітета акцентується на його обмежувальній та описовопоширювальній функціях. Роль обмежувальної функції– виокремити певний предмет із низки однорідних, тобто індивідуалізувати його. Роль описово-поширювальної функції – дати додаткову оцінну або образну характеристику. У творах Григора Тютюнника вдало переплелися обидві функції епітетів. Епітети письменником використовуються як поліфункціональна одиниця, оскільки багатство своєї реалізації вони отримують у художньому тексті й зумовлені естетичним світосприйняттям автора. Епітети акцентують увагу читача не на типовій ознаці, а на особливості, властивій для конкретного моменту мовлення. Завдяки такій особливості епітета зростає і його роль у відображенні індивідуально-авторської картини світу. Основою епітетів Григора Тютюнника зазвичай є прикметники. Велику кількість серед них становлять назви кольорів. Характерною прикметою ідіостилю письменника є використання кількох епітетів в одному відрізку тексту. У творах Григора Тютюнника використовується складна природа епітета, у якій поєднуються та взаємодіють різні чинники: мовні, стилістичні, психологічні. Це дає можливість зрозуміти еволюцію свідомості письменника, його мислення, особливості ставлення до світу.