Ideologia i educació en el procés articulant entre el franquisme i la democràcia - Antoni J. Colom i Cañellas (Educació i Història: Revista d'Història de l'Educació)
Aquesta aportació es fonamenta en les metodologies d'anàlisi de la realitat social pròpies de la sociologia crítica i en les teories de les ideologies d'A. Gramsci. A partir d'aquí s'ha intentat definir articulació entre classes socials per tal d'explicar els canvis ideològics i socials que es produïren a Espanya des dels darrers anys del franquisme i que desembocaren en la formació d'un estat democràtic. Per això hem revisat la situació politicoideològica que s'inicià amb la implantació del Pla d'estabilització econòmica de 1959 i els canvis que s'anaren produint en l'educació del país i que culminarien amb la Llei general d'educació del 1970. Al mateix temps s'ha analitzat la necessitat d'un nou marc educatiu en el si de la democràcia espanyola així com els motius que varen fer que una nova legislació no s'aprovàs fins al 1990. En darrer lloc i entre altres qüestions, hem analitzat les diferències entre ambdues lleis tot seguint la teoria de la racionalitat tecnocràtica i comunicativa de J. Habermas així com els canvis que tot això ha provocat en el terreny de les accions pedagògiques.