Трансплантація серця в Україні: досвід одного центру - B. M. Todurov; S. M. Chaikovska; G. I. Kovtun; R Montgomery; G Dellgren (Кардіохірургія та інтервенційна кардіологія)
Мета роботи – показати та проаналізувати власний досвід проведення ортотопічної трансплантації серця в пацієнтів із термінальною стадією хронічної серцевої недостатності. Матеріали і методи. У роботі ретроспективно проаналізовано результати 106 послідовних випадків трансплантації серця в дорослих та дітей, які були проведені командою з трансплантації серця ДУ «Інститут серця МОЗ України» впродовж 2019–2024 рр. Результати. Стандартні донорські серця отримали 67 (63,3 %) реципієнтів. Маргінальні донорські серця були використані у 39 (36,7 %) випадках. У 97 (91,5 %) випадках пацієнтам була проведена ізольована ортотопічна трансплантація серця. В інших випадках разом із трансплантацією серця у 4 (3,75 %) пацієнтів проводили аортокоронарне шунтування, у 4 (3,75 %) – корекцію клапанної патології донорського серця та в одного  – втручання з приводу вродженої вади серця. Медіана тривалості ішемії донорського серця становила 80 (70; 95) хв. Серед післяопераційних ускладнень найчастіше спостерігали первинну дисфункцію графта (11 (10,4 %) випадків). Cтатистично значущої різниці в пацієнтів із маргінальним та стандартним донорським серцем щодо частоти післяопераційних ускладнень не спостерігали. Виживання упродовж 1 та 2 років за даними аналізу Каплана  – Меєра становило відповідно (88,4 ± 4,5) % (95 % довірчий інтервал (ДІ) 81,9–95,5 %) та (86,7 ± 5,7) % (95 % ДІ 75,9–94,5 %). Висновки. Наш перший досвід проведених трансплантацій серця показав обнадійливі безпосередні та середньострокові результати. Завдяки використанню маргінальних донорських сердець ми змогли збільшити пул донорських органів на 40 %. Спостереження триває.