ГАРМОНІЯ В СУЧАСНІЙ ХОРЕОГРАФІЇ - Юрій Володимирович Пономаренко (Культура і мистецтво у сучасному світі)
Мета дослідження – визначити формотворчі тенденції еволюції хореографії (домінанти експресивних видів мистецтв) як фактор гармонізації глобалізаційних проблем сучасності. Методи дослідження. У роботі над дослідженням використовувалися методи аналізу, синтезу, порівняння, узагальнення. Наукова новизна. Вперше хореографія розглядається в контексті хореїчного комплексу сучасної культури як новітньої форми синкретизму та синтезу мистецтв. Аналізуються провідні видовищні форми сценізму танцю як актуальної програмної вистави. Висновки. Досліджено, що хореїчність, хореографічність, експресивний вимір – це ті настанови, які є системотворчими в сучасній культурі, де арт-практики рефлектують досвід кінесики танцю та інтерпретують його як внутрішній стрижень формотворення. Виявлено, що досвід вивчення хореографічної культури пов’язаний з культурно-історичною реконструкцією систем нотації танцю як сукупності писемних практик хореїчної реальності культури в цілому. Проаналізовано, що система нотації танцю як певний код переведення динаміків в графематику, а також своєрідна палеографія танцю дає надзвичайно багато, щоб зрозуміти як гармонія руху перетворюється в певний візуальний простір презентації експресивних видів мистецтв.