«Basically, I am here to help you» - Kristin Engh Førde; Arnfinn J. Andersen (Nordisk Tidsskrift for Kriminalvidenskab)
Abstract I denne artikkelen undersøkes bekymringssamtalen, som ofte blir omtalt som et sentralt verktøy i norske myndigheters arbeid med å forebygge radikalisering og voldelig ekstremisme. Slike samtaler blir gjennomført med personer som er antatt å være i risiko for radikalisering. Hensikten er å innhente informasjon, korrigere atferd, identifisere behov for hjelp, samt å tilby hjelp dersom det trengs. Inspirert av Foucault og hans tenkning om pastoralmakt analyserer vi bekymringssamtalen som myndighetsutøvelse, der til dels motstridende agendaer – av statlig kontroll og statlig omsorg – kommer sammen i det som konseptualiseres som «bekymring». Videre argumenterer vi for at bekymringssamtalen eksemplifiserer og synliggjør mer overordnede dilemmaer og konflikter i myndighetenes forebyggingsinnsats på dette feltet, hvor bekymring gir mening og legitimitet til det vi ser som en problematisk sammenstilling av omsorgs- og kontrolltiltak og av sosialpolitiske og sikkerhetspolitiske agendaer. Abstract In this article we set our sights on what is often referred to as a key instrument for countering violent extremism in Norway, the conversation of concern [Bekymringssamtale in Norwegian], usually referred to in English as the police conversation intervention. The conversation is conducted with individuals assumed to be at risk of radicalisation with the aim of obtaining information, modifying behaviour, identifying any needs for help, and offering help if needed. We argue that this intervention clearly demonstrates certain dilemmas and conflicts inherent in the Norwegian Government’s recent policies on counter-extremism, where the concept of «concern» [bekymring] encompasses control and care, and includes agendas related to security and welfare, respectively. Applying a Foucauldian conceptual framework, we analyse the conversation of concern as a technique of pastoral power in which conflicting agendas interact in problematic ways, and the exercising of state power and control is neutralised through a notion of a general common good; «concern».