Shaping the Borderlands of the Pax Sovietica Commonwealth in Central and Southeastern Europe: the Communist Party Yugoslavia and the Soviet Union during the Second World War - Vladislav B. Sotirovic (Lietuvos Istorijos Studijos)
Straipsnyje aptariamos sovietų pastangos sukurti **Pax Sovietica** Vidurio ir Pietryčių Europoje naudojant liaudies pasipriešinimo judėjimus nacių okupuotose šalyse. Nagrinėjamas Jugoslavijos atvejis. Autorius analizuoja sovietų vyriausybės ir Kominterno santykius su Jugoslavijos komunistų partija, kuri buvo įtakingiausia karinio antinacistinio pasipriešinimo organizatorė, ir sovietų požiūrį į oficialiai pripažįstamą Jugoslavijos vyriausybę tremtyje (įsikūrusią Londone) ir jos karines pajėgas Jugoslavijoje - četnikus bei ryšius su jais. Straipsnyje kritikuojama tiek Jugoslavijos istoriografija, aiškinanti, kad Tito partizaninis judėjimas buvo nepriklausomas ir neprižiūrimas iš Maskvos, tiek sovietinė istoriografija, teigianti, kad Jugoslavijos komunistų partija per visą karą stipriai priklausė nuo Maskvos. Autoriaus manymu, abi istoriografinės tradicijos nepagrįstai sumenkino karališkosios Jugoslavijos vyriausybės tremtyje ir JAV bei Didžiosios Britanijos diplomatijos vaidmenį Tito ir Sovietų Sąjungos santykiuose Antrojo pasaulinio karo metu. Straipsnyje iškeliamos trys naujos hipotezės: 1) 1941 m. komunistinis sukilimas Jugoslavijoje buvo tvarkomas Kominterno ir organizuotas dėl Sovietų Sąjungos interesų; 2) Tito partizaninis judėjimas buvo faktiškai nepriklausomas nuo Maskvos iki pat 1944 m., kada buvo pradėta teikti materialinė ir karinė pagalba; 3) pagrindinis Tito partizaninių kovų tikslas buvo socialistinė revoliucija, nors tai nebuvo viešai propaguojama, siekiant nepykdyti Maskvos sąjungininkų Vakaruose.