El paper del geobloqueig en el context jurídic d’Internet - Marketa Trimble (IDP)
El geobloqueig, o bloqueig geogràfic a Internet, ha estat presentat alhora com un mal perpetrat contra la xarxa i com la salvació per als continguts d’Internet. La Comissió Europea considera el geobloqueig com una eina indesitjable i pretén eliminar-lo, en la mesura que sigui possible, dins de la Unió Europea. Si bé la normativa sobre portabilitat transfronterera proposada per la Comissió el 2015 i la seva proposta de normativa de 2016 contra el geobloqueig no suposarien la seva eliminació completa, la veritat és que totes dues limitarien notablement els casos en els quals el geobloqueig es consideraria legal. Alguns creadors de continguts, com els estudis cinematogràfics, adopten una posició diferent respecte a aquest fenomen: consideren que el geobloqueig és un mètode útil per a dividir els mercats, mantenir els seus calendaris de distribució i garantir el finançament basant-se en una distribució definida territorialment. Per a proveïdors de continguts, com les petites emissores de ràdio en línia, el geobloqueig podria ser l’única manera de fer negoci si aquestes emissores depenen d’obtenir llicències assequibles, però també limitades territorialment. Aquest article revisa les novetats jurídiques més recents en relació amb el geobloqueig i es planteja si el futur d’Internet pot incloure, o ho ha de fer, aquest tipus de bloqueig. Segons els últims esdeveniments, sembla que el geobloqueig està adquirint un paper cada vegada més rellevant en el context legal: legisladors, tribunals i reguladors el consideren un mitjà efectiu i necessari per a limitar territorialment a Internet els efectes de les seves lleis, sentències i decisions. Com que no hi ha una legislació global i uniforme que reguli les activitats a Internet sense importar en quin lloc del món es produeixin aquestes activitats, podria ser necessari cert tipus de bloqueig territorial per a abordar determinades circumstàncies.