Afera Valdhajm u jugoslovenskom javnom i političkom diskursu - Slavojka Beštić-Bronza (Sineza)
Životima poznatih i bitnih ličnosti koje su za sobom ostavile dobro ili loše istorijsko naslijeđe istoričari se bave uglavnom nakon smrti dotičnih osoba. Nekadašnjem generalnom sekretaru Ujedinjenih nacija i najizolovanijem legalno izabranom predsjedniku jedne zemlje, a da pri tome nije diktator, Kurtu Jozefu Valdhajmu (Kurt Josef Waldheim, 1918–2007), za rukom je pošlo upravo suprotno. Političar koji je ranije simbolizovao stabilnost, respekt i povjerenje, tek u svojim poznim godinama postao je „ličnost od interesa“ („person of interest“) internacionalnog javnog mnjenja. Valdhajmova respektabilna diplomatska, politička karijera i lični kredibilitet koji je decenijama njegovao, sredinom osamdesetih godina 20. vijeka su naglo posivjeli. Brižno zakopana nacistička prošlost sustigla je cijenjenog političara i pretvorila ga u rijaliti zvijezdu kasnih osamdesetih. Međutim, iz gotovo nemoguće situacije on je izašao sa osmijehom na licu, te je u svojoj ličnosti sublimirao sav apsurd Hladnog rata, jednog od rijetkih istorijskih perioda u kojima su ljudi mračne prošlosti mogli nekažnjeno i dignute glave živjeti, i pri tome biti poštovani. Cilj rada je da se kroz deskripciju i analizu Afere Valdhajm, kritičkim pristupom literaturi i štampi, u najširem kontekstu, pokaže kako se sa njom nosio sam glavni akter, te kako je Afera uticala na oblikovanje javnog diskursa i političkih dešavanja u zemljama i među narodima za koje je predstavljala katalizator koji je inicirao suočavanje sa neriješenim pitanjima proisteklim iz Drugog svjetskog rata i prvih postratnih godina, s posebnim osvrtom na Jugoslaviju.