A háztartási munka nemek szerinti megoszlása Dél-Koreában a XXI. században - Alexandra Urbán (Távol-keleti Tanulmányok)
Dél-Korea termékenységi rátája világviszonylatban is az egyik legalacsonyabb. 2023-ban az egy nőre jutó teljes termékenységi arány mindössze 0,72-es arányszámot mutatott. Az alacsony termékenység súlyos társadalmi problémákat vetít előre, melyek egyike az elöregedő társadalom. A probléma több oldalról megközelíthető ugyan, jelen kutatás az egyéni szintű szociokulturális okokra, azon belül is a házimunka-megosztás egyenlőtlenségeire koncentrálva igyekszik árnyaltabb képet adni a koreai házasodási és gyermekvállalási kedv csökkenéséről és az ehhez kapcsolódó csökkenő termékenységről. A háztartási munka nemek közötti megosztása Koreában az egyik legegyenlőtlenebb a világon, különösen a kétkeresős háztartások esetében, mely a XXI. században a házasságban élő koreaiak többségét jellemzi. Ez az egyenlőtlen megosztás sok fiatal házasodási, illetve gyermekvállalási szándékára negatív hatással van. A tanulmány először vázolja a koreai házimunka-megosztás helyzetének történelmi változásait, különösen a fizetett munka lencséjén keresztül. Ezután három fő nemzetközi elmélet alapján, a relatív erőforrások, az időallokáció, illetve a nemi szerepek elmélete alapján igyekszik megközelíteni a koreai házimunka-megosztás történelmi változásait a XXI. században. Elsősorban koreai nyelvű, kvantitatív és nemzetileg reprezentatív, különösen a Koreai Időmérleg-kutatás adatait felhasználó tanulmányok szintetizálásán keresztül arra igyekszik választ adni, milyen, a különböző elméletekhez köthető személyes szintű változók felelnek az egyenlőtlen házimunka megosztásért, illetve hogy ezek hatása hogyan változott a XXI. század folyamán. Emellett áttekinti azt is, hogy ez az egyenlőtlenség mennyire állandó az életút folyamán, illetve milyen életeseményekkel hogyan változik a férfiak és a nők esetében. Ezzel több ponton is hozzájárul a nemzetközi kutatásokhoz: egyrészről átfogó képet mutat a házimunkával kapcsolatos koreai kutatásokról, másrészről a különböző elméletekkel összhangban emel ki Korea-specifikus jellemzőket a házimunka-megosztás nemek közti egyenlőtlenségének viszonylatában, illetve azt is áttekinti, mennyire állandóak ezek a különböző kutatásokban. Végül pedig az eredményeket összefoglalva vázolja a koreai házimunka-megosztásra ható személyes szintű változókat, és megfogalmazza azt is, miként változott ezek hatása a női és férfi házimunka mennyiségére.