Educacíó moral: la via (no només) aristotèlica Moral education: the Aristotelian (but not only) way Educación moral: la vía (no únicamente) aristotélica - Carles José i Mestre (Temps d'Educació)
Quin és el plantejament essencial que Aristòtil fa de l’educació moral? Podem dir que manté la seva eventual vigència històrica, si més no com a proposta? Es tracta d’un plantejament isolat, o podem trobar-ne epígons (més enllà de la inspiració més o menys aristotèlica que aquests tinguin)? El text que segueix pretén donar una resposta esquemàtica a les anteriors preguntes, i, de retruc, plantejar un repte conceptual (i, al capdavall, també pràctic) a tots aquells que puguin desqualificar la proposta aristotèlica per considerar-la corruptora dels principis liberals. ___________________________________ Quelle est la perspective essentielle qu’Aristote a de l’éducation morale ? Peut-on dire qu’elle conserve son éventuelle validité historique, au moins en tant que proposition ? S’agit-il d’une perspective isolée, ou peut-on lui trouver des successeurs (bien au-delà de l’inspiration plus ou moins aristotélicienne que ceux-ci pourraient avoir) ? L’article qui suit prétend donner une réponse schématique aux questions ci-dessus et, par contrecoup, proposer un défi conceptuel (de même que, finalement, pratique) à tous ceux qui pourraient disqualifier la proposition aristotélicienne et la considérer comme une corruption des principes libéraux. What is Aristotle’s basic approach to moral education? Can we affirm that it still is historically valid, at least as a proposal? Is it an isolated approach or are there sequels (beyond their possible Aristotelian inspiration)? This paper attempts to briefly answer these questions, and in doing so poses a conceptual (and eventually practical) challenge to those who discredit the Aristotelian proposal on account of its corrupting liberal principles. ¿Cuál es el planteamiento esencial que Aristóteles hace de la educación moral? ¿Podemos decir que mantiene su eventual vigencia histórica, al menos como propuesta? ¿Se trata de un planteamiento aislado, o podemos encontrarle epígonos (más allá de la inspiración más o menos aristotélica que éstos tengan)? La nota que sigue pretende dar una respuesta esquemática a las anteriores preguntas, y de paso plantear un reto conceptual (y, en definitiva, también práctico) a todos aquellos que puedan descalificar la propuesta aristotélica por considerarla corruptora de los principios liberales.