Od elektropopa do elektrošoka - Atila Lukić ([sic])
„Ako Kralj voli glazbu, u zemlji je dobro.“(Mencius)No što se događa kad Kralj vidi glazbu kao politički nekorektnu? Ili smatra da je glazba štetna za mlade? A ako se Kralj zove Multikulturalizam?Ovaj esej je pokušaj da se kritički evidentiraju neke sporne točke multikulturalizma. Multikulturalizam je pojam koji se može aristotelovskim rječnikom izraziti mnogostruko. Naime, njegova upotreba seže od javnih politika do civilnih društava, ideoloških usmjerenja itd. Ovaj esej će se usmjeriti samo u okviru analiziranog vizualnog sadržaja u odnosima prema ideji multikulturalizma koji ima svoje korijenje u politikama EU i Francuske. Dominantno definicije multikulturalizma dovode u fokus razumijevanje i toleranciju različitih partikularnih etničkih, nacionalnih, kulturnih manjina koje se nalaze u direktnu kontaktu s nekim vidom dominantne grupe. Iz navedenog je moguće izvući neke zaključke koji će biti referentni kritički okvir. „Partikularna kulturna pozadina ili korijeni koji uvijek podupiru univerzalnu multikulturalističku poziciju nisu njena 'istina', skrivena pod maskom univerzalnosti ('multikulturalistički univerzalizam je zapravo eurocentrički...'), nego obratno: mrlja određenih korijena je fantazmatički paravan koji zastire činjenicu da je subjekt već 'bez korijena', da je njegova prava pozicija praznina univerzalnosti.“ (Žižek, 2006: 193) Tim putem od elektropopa kao medija izražavanja dolazimo do elektrošoka vizualnog narativa analiziranog videospota