ПРО СИСТЕМУ КІЛЬКІСНИХ ТА ЯКІСНИХ КРИТЕРІЇВ ОЦІНКИ ДІЄВОСТІ ПРАВОВИХ ІНСТРУМЕНТІВ ІЗ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ МАЙНОВИХ ІНТЕРЕСІВ ДЕРЖАВИ, СУБ’ЄКТІВ ГОСПОДАРЮВАННЯ ТА ГРОМАДЯН - Б.В. ДЕРЕВЯНКО (Економіка та право)
Запропоновано систему кількісних та якісних критеріїв оцінки дієвості правових інструментів із забезпечення майнових інтересів держави, суб’єктів господарювання та громадян. Досягнути цілі статті можливо за посередництва застосування загальних методів дослідження та спеціальних методів вивчення юридичних явищ і процесів. Застосовано методи індукції та дедукції, історично- та порівняльно-правовий, моделювання, абстрагування та інші, що дало змогу проаналізувати процеси захисту майна та майнових відносин у сфері економіки, соціальній сфері, зовнішньоекономічній діяльності та запропонувати критерії оцінки впливу того чи іншого нормативно-правового акта (НПА) на ці процеси та відносини. Застосування наведених методів наукового пізнання дало можливість запропонувати такі умовні кількісні критерії: кількість змін і доповнень, внесених до НПА; кількість звернень до правоохоронних і судових органів через загрозу майновим інтересам держави, суб’єктів господарювання чи громадян; динаміка кількості рейдерських нападів на майнові об’єкти держави, суб’єктів господарювання та громадян; кількість посилань на НПА у науковій та спеціальній професійній юридичній літературі; кількість переглядів та скачувань НПА у мережі інтернет; рівень підтримки НПА серед законотворців, представників влади, ділової еліти та суспільства загалом; а також умовно якісні критерії: форма і структура НПА, юридична тех ніка викладення його положень; рівень довіри внутрішніх і особливо іноземних інвесторів; наявність у НПА положень про відповідальність за завдання шкоди майну та майновим правам із обов’язковим взаємозв’язком із нормами актів кримінального й адміністративного законодавства; ступінь відповідності українського НПА та рівня його виконання європейським та світовим стандартам. Зроблено висновок, що наведений невиключний перелік із 10 критеріїв, жоден з яких не може бути визнаний абсолютно об’єктивним, у своїй сукупності може бути визнаний системою, комплексність застосування якої наблизить оцінку дієвості правових інтересів держави, суб’єктів господарювання та громадян до об’єктивної.