Операція «Вісла» в культурній дипломатії лемківської діаспори повоєнного часу - Володимир Наконечний; Ольга Бенч (Міжнародні відносини: теоретико-практичні аспекти)
Мета статті – комплексно опрацювати опубліковані на шпальтах «Лемківщини» різножанрові дописи, присвячені численним аспектам операції «Вісла». Завданням розвідки є відтворення практик культурної дипломатії лемків у діаспорних осередках країн Північної Америки, спрямованих на популяризацію українського погляду на переселенську акцію 1947 р. Дослідницька методологія спирається на звичне для праць з історії науки поєднання принципів (історизму та об’єктивності) і методів (філософських, загальнонаукових і спеціально-історичних) наукової праці. У підсумку відзначено вагомість зусиль редколегії «Лемківщини» у започаткуванні академічних студій, сфокусованих на всебічне осмислення операції «Вісла». На сторінках часопису протягом багатьох років було опубліковано різнопланові матеріали (наукові опрацювання, джерельні свідчення, полемічні тексти тощо), які сформували нове концептуальне бачення русинського етноциду 1947 р. Втім автори журналу не зупинилися на суто науковому переосмисленні проблеми. Цілком виправдано вони зрозуміли вагомість популяризації українського погляду на цю трагедію новітнього русинства. Вміло використовуючи інструментарій культурної дипломатії, лемківські інтелектуали розгорнули добре продуману працю з освідомлення західної громадськості про справжній перебіг депортаційних акцій. У підсумку було створено потужну інформаційну протиотруту радянській і польській комуністичній пропаганді, що сприяло утвердженню в західній соціогуманітаристиці геноцидного дискурсу при змалюванні подій 1947 р. Ба більше, ефективність залученого авторами «Лемківщини» інструментарію з арсеналу культурної дипломатії засвідчила зростаюче визнання в середовищі політиків демократичної Польщі історичної провини за злочини комуністичного режиму. Завдяки цьому вдалося налагодити партнерський польсько-український діалог після здобуття нашою державою незалежності.