Гарантії безпеки для України: невивчені уроки Будапештського меморандуму - L.V. Radovetska (Аналітично-порівняльне правознавство)
В контексті розв’язаної рф війни в Україні питання національної безпеки та державної безпеки набули неабияких масштабів гостроти, актуалізували доцільність як переосмислення чинних безпекових документів, так і складених підходів до питань нормативно-правового забезпечення безпеки, стали поштовхом до започаткування нових процесів, пов’язаних з пошуком нових, більш дієвих та ефективних гарантій безпеки для України. У пропонованій статті порушується актуальна проблема в сучасній науці і практиці, зокрема теорії права і права національної безпеки, міжнародного права, міжнародних відносин - новим нормативним гарантіям безпеки. На прикладі Будапештського меморандуму, чинного документу про гарантії безпеки, украденого в 1994 році у зв’язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї, аналізується його правова природа, акцентується увага щодо хибності віднесення його до такого джерела права як-от нормативно-правовий договір, виокремлюються його ознаки саме як акту «м’якого права», уточняється його місце з-поміж інших джерел права в національній правовій системі України як політичного документу, допоміжного джерела права, що має властивості за певних умов проникати в основні джерела права, сприяючи основним джерелам права у правовому регулюванні безпекових питань. У постановчому плані обґрунтовується ефективність такого роду документів у регулюванні питань національної безпеки, зокрема їх здатності протидіяти реальним загрозам в контексті права на безпеку. Автор, аналізуючи складені підходи до розуміння гарантій безпеки робить спробу осмислити потреби, можливості та доцільність пошуку оптимальних гарантій безпеки, а також потенційних загроз, які можуть виникнути у зв’язку з неправильним розумінням ролі і місця актів «м’якого права» з-поміж інших джерел права. У зв’язку з цим виділяються аспекти питань як правового, так неправового спрямування та деталізуються й аналізуються насамперед правові питання. Пропонуються варіанти вирішення пов’язаних з безпековими гарантіями правових проблем, як і перспективи їх розвитку.