A cselekvés és határai. Hannah Arendt politikai cselekvéselméletéről - Pál Szitás (Elpis)
Dolgozatom kiindulópontja egy korai (1946) Arendt írás, a What is Existential Philosophy? elemzése. Ebben a szövegben Arendt az egzisztencialista filozófiát Kant kopernikuszi fordulatából eredezteti, melynek filozófiai konzekvenciáit aztán – Kierkegaardon és Jaspersen át Heideggerig – az egzisztencialista filozófiai gondolkodás vonja le. Ennek a gondolati vonulatnak a főbb jellemzői a totalitás tagadása, ugyanakkor az individuum, mint megragadhatatlan entitás problematizálása. Az egyszeriség és megismételhetetlenség válik a gondolkodás releváns komponensévé, az „itt és most” nyomasztó-felszabadító (Kierkegaard-Nietzsche) egzisztenciális súlya és az ennek a szituációnak megfelelő döntési kényszer és a cselekvés tudatosítása.