Вплив біологізованих систем удобрення на поживний режим сірого лісового ґрунту під пшеницею озимою - Олександр ДУБИЦЬКИЙ; Оксана КАЧМАР; Ангеліна ДУБИЦЬКА; Оксана ВАВРИНОВИЧ; Марія ЩЕРБА (Передгірне та гірське землеробство і тваринництво)
Досліджено вплив біологізованих систем удобрення на закономірності змін елементів родючості сірого лісового ґрунту під пшеницею озимою. Встановлена доцільність використання соломи бобових (горох або кормові боби) на фоні N90Р60К60 з додаванням гумусного добрива, що забезпечувало відчутне підлуження ґрунтового розчину, зокрема, збільшення обмінної кислотності на 0,2‒0,3 одиниць, щодо контролю. Це супроводжувалось зростанням суми увібраних основ до рівня 5,56‒5,70 мг-екв/100 г ґрунту і зниженням гідролітичної кислотності. За умов використання підвищеної дози мінеральних добрив (N150Р120К120) на фоні соломи бобових + гумусне добриво відзначено спадання обмінної кислотності й, відповідно, зниження суми увібраних основ та зростання гідролітичної кислотності до рівня 2,52 мг-екв/100 г ґрунту. Приорювання побічної продукції попередника (солома бобових), внесення мінеральних добрив у дозі N90Р60К60, застосування біоефекторів (біостимулятор – БС, гумусне добриво – ГД) або обробка посівів хелатним добривом (ХД) сприяли підвищенню вмісту елементів родючості сірого лісового ґрунту, а саме, легкодоступних форм азоту, фосфору, калію. Найвища забезпеченість ґрунту легкогідролізованими формами азоту (12,9–14,5 мг/100 г ґрунту) спостерігалась за умов використання систем удобрення у складі соломи бобових + N90Р60К60 + БС + ГД та у разі внесення N150Р120К120 + ГД на фоні соломи гороху або соломи кормових бобів. Відзначено аналогічні закономірності змін вмісту рухомих форм фосфору та калію за згаданих систем удобрення. У разі застосування ХД у складі системи удобрення солома бобових + N90Р60К60 + ХД величини вмісту елементів живлення (відповідні форми азоту, фосфору та калію) виявились найближчими до варіанту з використанням гумусного добрива. Це вказує на часткове зменшення інтенсивностей і/або ефективностей використання рослинами основних елементів живлення в умовах згаданого варіанту. Очевидно, що впровадження елементів біологізації вирощування пшениці озимої на фоні соломи бобових + оптимальна доза мінеральних добрив з відповідними біоефекторами можуть бути перспективними заходами для покращення родючості ґрунту.